![Pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen muistoarkun yläosa](/sites/default/files/styles/large_variation_2/public/images/kuva%201.jpg?itok=gRwvxuiq)
Pietarilainen hopeamestari Fedor Andrejev Verhovtsev valmisti kenotafin hopeasta vuonna 1842. Hänen valmistamiaan taidokkaita kirkkohopeita palkittiin kansainvälisissä näyttelyissä. Verhovtsevin liike toimi myös Hänen Keisarillisen korkeutensa hovihankkijana. Kenotafin valmistukseen käytettiin vanhan muistoarkun uudelleen valettuja hopeakoristeita ja kauppias Pietari Nesterovin, Aleksanteri Bogdanovin sekä Pietari Pšenitsinin lahjoittamaa hopeaa.
Kenotafin kannessa on reliefi, joka kuvaa skeemamunkin asuun puettua pyhittäjä Arsenia kuolonuneen nukkuneena. Muistoarkun päädyssä on igumeni Johannes, joka siunaa Arsenin paluumatkalle Pohjolaan Jumalanäidin ikonilla.
![Pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen muistoarkussa oleva reliefi kuvaa pyhittäjän elämää](/sites/default/files/styles/entity_embed_default/public/images/kuva%202.jpg?itok=0MQntaZ0)
Sivureliefissa on kuvattu kolme tapahtumaa. Vasemmalla on kaksi myrskyn kourista pelastunutta kalastajaa. Toinen heistä on langennut polvilleen rukoukseen, toinen vetää verkkoja maihin. Keskellä näemme pyhittäjä Arsenin rukoilemassa Jumalanäidin ikonin edessä ja oikealla rantaan ajautuneen veneen sekä kaksi myrskyn Konevitsan saareen heittämää munkkia. He ovat langenneet polvilleen rukoukseen.
![Pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen musitoarkussa oleva reliefi](/sites/default/files/styles/entity_embed_default/public/images/kuva%203.jpg?itok=cEYD_bHl)
Toiseen sivureliefiin on kuvattu pyhittäjä Arsenin hautajaiset.
Kenotafi evakuoitiin Konevitsan saarelta 1939. Konevitsan veljestö löysi uuden kodin ensin Kannonkoskelta ja vuonna 1941 Keiteleen Hiekasta. Siellä sodan jaloista evakuoitu muistoarkku kuitenkin vaurioitui: hopeanhimon valtaan joutunut noviisi varasti kymmeniä luostarin kirkkoesineitä ja myi niitä Helsingissä antiikkiliikkeisiin vuonna 1953. Hän myös leikkasi kenotafista osia, sulatti ja myi hopeat eteenpäin. Varkaus havaittiin varsin pian ja turmellut levyt ja jo osittain sulatettu hopea saatiin takaisin. Luostarille koitui kuitenkin varkaudesta mittava tappio.
![Pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen muistoarkun reliefi](/sites/default/files/styles/entity_embed_default/public/images/kuva%204.jpg?itok=kMXHowM9)
Konevitsan veljestö muutti Heinävedelle Valamon luostariin elokuussa 1956. Luostarin esineistöä, mukaan lukien kenotafin pelastetut osat, siirrettiin Kuopioon seuraavana vuonna avatun kirkkomuseon kokoelmiin. Myöhemmin yksi hopeaharkko myytiin kirkollishallituksen luvalla, ja myynnistä saaduilla tuloilla entisöitiin Konevitsan luostaria esittävä öljyvärimaalaus.
Pääkuva ylhäällä: Pyhittäjä Arsenin kenotafin kansi. Kuva: RIISA/ SalmiPlatform
![Pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen muistoarkku](/sites/default/files/styles/entity_embed_50/public/images/kuva%205.jpg?itok=B0NrH90T)
![Ylidiakoni Leo Kasanko tarkastelemassa kenotafista peräisin olevaa hopeaharkkoa vuonna 1959](/sites/default/files/styles/entity_embed_50/public/images/kuva%206.jpg?itok=Ue-V7opk)